(untitled) (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філологія», 2021)
У статті висвітлено процес розвитку наукових уявлень про фахові мови в лінгводидактичному та власне лінгвістичному напрямах середини ХХ–поч. ХХІ століть, систематизовано та конкретизовано низку теоретичних визначень поняття «фахова мова» та його ознак. Наголошено, що сьогодні проблематика вивчення фахових мов вирізняється міждисциплінарною спрямованістю, охоплюючи прикладну лінгвістику, функціональну стилістику, теорію міжкультурної комунікації, лінгводидактичні аспекти викладання мов тощо. Зазначено, що при вивченні фахової мови у лінгводидактичному аспекті її розглядають як предмет професійно орієнтованого навчання, а з точки зору лінгвістичного напряму фахова мова досліджується як динамічний складник національної мови, де шляхом вивчення спеціальної лексики можна простежити еволюцію спеціальних знань та уявлень. Розглянуто термін «академічна і професійна мова», змістове наповнення якого охоплює те, що до цього часу називали по-різному – технічною мовою, спеціальною мовою, спеціалізованою мовою, мовою для спеціальних цілей, фаховою мовою, тобто мовою професійної діяльності. актуальність, вимагає комплексного вивчення основних положень теорії фахових мов на основі аналізу її студіювання.