(untitled) (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філологія», 2021)
Статтю присвячено проблемі репрезентації жіночого образу в автобіографічній парадигмі роману Ірени Карпи «Добрі новини з Аральського моря», адже тенденції суб’єктивізму характеризують творчість письменниці як вияв поколіннєвої та гендерної ідентифікацій. Форма автобіографічної оповіді розглядається як спосіб письменниці артикулювати власний досвід як гендерномаркований і є формою конструювання ідентичності персонажа – alter ego авторки. Книга Ірени Карпи моделює чотири типи сучасних героїнь, що об’єднані спільними топосами народження та перебування, проте саме сюжетна лінія Рити бачиться втіленням автобіографічного наративу. Постать цієї героїні показана на стику двох культур: української та європейської. У романі саме любовні історії розгортають динамізм характеру героїні: вона мімікрує під кожного наступного чоловіка, змінюючи рольові моделі від жертви до музи. Співвіднесеність художнього світу роману з фактичною біографією письменниці дає підстави трактувати твір як автофікцію.