(untitled) (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філологія», 2022)
Наукове дослідження присвячене відображенню мовленнєвих стратегій, які вживаються в англомовному дискурсі. Англійська мова ділового спілкування, що отримала в останні десятиліття глобальне поширення внаслідок інтернаціоналізації діяльності бізнес-спільноти та неухильного зростання кількості міжнародних ділових контактів, виступає у ролі інструменту міжкультурної комунікації. Цільові установки та типові стратегічні моделі мовної поведінки взаємодіючих сторін разом із специфічними особливостями функціонального простору англійського ділового дискурсу визначають його в цілому регламентований (у лексиці, прагматиці, стилістиці), конвенційний характер, що передбачає існування усталеної комунікативної норми та необхідність принципового дотримання цілого ряду обмежувальних правил та розпоряджень. Офіційно-діловий дискурс характеризується строгою точністю, об’єктивністю, конкретністю, лаконічністю, відсутністю образності та емоційності, то й вибір засобів для нього визначатиметься цими ж особливостями. У діловому дискурсі, як і типі інституційного виду, можна назвати низку таких властивостей, як: специфічні стратегії, цінності та специфічні характеристики текстів. Дискурсивна дія вербалізується у певному типі тексту, жанрова специфіка якого визначається типом дискурсу (наприклад, працевлаштування, кадровим, оперативної взаємодії), інституційно-професійною сферою його функціонування (наприклад, сфера вищої освіти). Композиційно-тематичні, візуально-графічні та стилістичні особливості тексту (тобто все те, що зазвичай маються на увазі під жанром тексту) також багато в чому обумовлені типологічними характеристиками дискурсу. У реальній дискурсивній практиці досить важко розмежувати поняття жанру, дискурсивної події, жанру тексту та типу тексту. Стратегія спілкування реалізується у мовних тактиках – мовних прийомах, які дозволяють досягти поставлених цілей у конкретній ситуації.