(untitled) (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філологія», 2022)
Уміння спілкуватися письмово іноземною мовою є обов’язковим для будь-якого освіченого професіонала в сучасному глобалізованому світі. Це дозволяє отримати престижну роботу, брати участь у міжнародних проектах та програмах обміну, здобувати освіту тощо. Для цього рівень володіння іноземною мовою має бути вищим за середній (B2+), включаючи навички письма. Саме цей рівень дозволяє людям самостійно жити, навчатися чи працювати в країні, де і коли саме ця іноземна мова використовується для спілкування. Однак результати іспитів, спрямованих на оцінку володіння навичками письма українських школярів та студентів вищих навчальних закладів, свідчать про те, що ці навички розвинені недостатньо і залишають бажати кращого. І вчителі, і учні вважають, що писемна комунікація є найскладнішою з чотирьох основних базових навичок, оскільки вимагає одночасно контролювати декілька змінних, зміст і форму, тобто знати, про що писати і як. Стаття зосереджує увагу на особливостях письма, які роблять його складним; зроблено спробу проаналізувати проблеми, з якими стикаються українські студенти, та надати деякі рекомендації стосовно того, що можуть зробити вчителі іноземних мов для покращення ситуації.