(untitled) (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філологія», 2022)
У статті автор стверджує, що у сучасному світі та Україні надзвичайно актуальним є питання використання мови дипломатії, але роль цієї галузі в міждержавних зв’язках відома ще з давніх часів. У дослідженні проаналізовано понад 120 термінів дипломатичної мови. Дипломатичний підстиль використовується у галузі міждержавних офіційно-ділових стосунків. Мова дипломатичних документів має бути простою і лаконічною, без епітетів і порівнянь, але іноді використовуються художні образи або звернення до історичних фактів іншої країни, до якої звертаються. Текст дипломатичного звернення має точно відповідати своєму смисловому навантаженню. Автор коротко розглядає історію становлення дипломатичної термінології, а також досліджує терміносистему дипломатичного підстилю, оскільки вона є основним інформативним шаром лексики, яка формується і досі. Детально розглянуто те, що дипломатична терміносистема має велику кількість інтернаціональних слів (наприклад, з латинської, грецької, німецької, французької, англійської мов), оскільки це говорить про сучасні тенденції міжнародної кооперації. Одна з важливих характеристик терміна, на яку звертає увагу автор статті, та, що він повинен мати чітке, однозначне розуміння, терміни дипломатії повинні позначати одне і те ж саме явище, а також наводить дефініції терміна в різних мовах, щоб унаочнити це. У дослідженні визначено, що зустрічаються два типи термінів (однослівні (консул, аташе, репатріація та ін.) і складені (міжнародний договір, вербальна нота персона нон грата та ін.)), акцентовано увагу на тому, що переважають терміни-словосполучення. Також окреслено перспективу продовження проведення дослідження в майбутньому.