(untitled) (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філологія», 2023)
Традиційно газетні тексти повинні пропагувати грамотність й обізнаність у соціально-політичному житті. Розуміючи це, автори-журналісти намагаються писати їх літературною мовою, проте бажання привернути увагу до замітки чи статті експресивним заголовком із не завжди тактовними словами зазвичай бере гору над бажанням пропагувати грамотність. Мета будь-якими засобами увиразнити текст, привернути увагу адресата стає домінантною в процесі креативної мовотворчості журналістів. Крім того, газетні статті, замітки віддзеркалюють повсякденне життя пересічного читача, навколишню дійсність, економічні, соціокультурні й політичні реалії, навіюють роздуми над ними, що призводить до певних узагальнень та умовиводів щодо репрезентації таких концептів, як чоловік і жінка. Розуміючи те, що варто привабити свою цільову аудиторію, розширити її, автори газетних текстів удаються до елоквенції як ефективного інструменту красномовного впливу на адресата, змушують його бачити та вміти декодувати влучні й неординарні заголовки, якими рясніють сторінки сучасної українськомовної періодики. У газетному дискурсі сучасних українськомовних видань експліковано специфічну владу говорити, наділену силою щось стверджувати, пропагувати, транслювати стереотипи й заперечувати їх. Однак варто зауважити й таку тенденцію, що сучасні заголовкові комплекси, як першоелементи текстових публікацій, не завжди органічно пов’язані зі змістом статті, а, навпаки, досить часто є самостійним складником медіарепрезентацій. Основна риса сучасних газетних заголовків – влучний лаконізм та елоквенція, які сприяють приверненню уваги й запам’ятовуванню. Експресія маркує газетні тексти задля атрактивності, інформативності й впливовості медіапродукту. Отже, сучасні газетні заголовки багатогранно відображають і зміст, і стиль статті, і визначають адресата, і є своєрідним компасом, який орієнтує читача в шаленому потоці інформації, і особливим «лакмусовим папірцем» на рівень сприйняття того чи того концепту.