(untitled) (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філологія», 2023)
У статті розглянуто семантичне поле концептів війна, мир, жінка, чоловік та засоби їхньої вербалізації в газетному дискурсі України воєнного періоду. Установлено, що досліджувані концепти мають складну структуру та розгалужене номінативне поле. Один із вагомих лінгвістичних ресурсів мовної репрезентації концептуальних одиниць у публіцистиці – це художня образність, адже саме тропи по-особливому передають культурні сенси: через ментальність, онтологію, стереотипи, сучасний художній вимір репрезентації сьогодення. Завдяки тропеїчним конструкціям автори підкреслюють індивідуальне бачення тих чи тих реалій сучасного воєнного буття, виокремлюють істотні риси, ознаки особистості, описуваного предмета чи явища. Які б журналісти не добирали мовні засоби вираження своєї креативності, їхня функція переважно спрямована на те, щоб ословити нові поняття і явища, пов’язані з повномасштабною війною в Україні, а також, ураховуючи інтерес читачів, не лише посилити інформаційну освіченість реципієнтів, а й викликати надмірну емоційність та спонукати реагувати на публіцистичний текст, критично осмислювати описані нинішні події. Доведено, що в газетному дискурсі медійники досягають високого ступеня емоційного забарвлення й експресії завдяки використанню ненормативної лексики на позначення ворога, адже газетні тексти акумулювали в собі і народну мудрість, і національні особливості, і морально-етичні, філософські погляди в процесі вербалізації семантичного поля концептів війна, мир, жінка, чоловік. Саме тому для об’єктивного розуміння концептуальних одиниць ми застосували інтегративний підхід, що передбачає синергію лінгвістичного, психологічного, культурологічного осмислення. Отже, можна стверджувати, що автори застосовують безліч засобів вербалізації, які реалізовують на різних мовних рівнях: і лексичному, і граматичному, і словотвірному, – усе заради того, щоб вразити читача та привернути увагу до своєї статті.