(untitled) (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філологія», 2023)
У дослідженні газетний дискурс розуміємо як особливий тип дискурсу, який репрезентовано в газетних виданнях, головна мета якого – оперативно подати інформацію про події, які відбуваються у світі та в Україні зокрема, зібрані з різних джерел, з релевантними коментарями та ґрунтовним аналізом. Усебічне осмислення газетного дискурсу в період війни вважаємо досить актуальною проблемою з кількох причин. По-перше, це період підвищеної напруги в соціумі, коли засоби масової інформації відіграють важливу роль у формуванні громадської думки. Газетний дискурс як складник медійного дискурсу – один із найбільш упливових засобів масової комунікації, і його дослідження дає змогу зрозуміти, як саме газетні тексти формують громадську думку, підтримують моральний дух народу, патріотизм і бойовий настрій українців та які мовні засоби використовують журналісти для переконання й аргументації. По-друге, воєнний період – це час, коли не тільки змінюється соціально-політична ситуація в країні, а й мова газетних видань стає більш експресивною з появою нових термінів, скорочень та інших мовних конструкцій, використовуваних для опису військових подій та процесів, що викликають неабиякі емоції в суспільстві. Тому дослідження газетного дискурсу в період війни дає змогу не лише вивчити риторичні засоби, засвідчені в газетних виданнях, але й простежити зміни в мовній системі, зокрема в жанровій та стилістичній організації газетних текстів. Беручи до уваги персуазивність газетного дискурсу (здатність упливати на переконання, думки, почуття або поведінку інших людей), уважаємо, що основна мета журналіста в реаліях сучасності – це не просто інформувати авдиторію, а й переконувати громадськість у необхідності патріотичного бойового духу в період воєнного часу. Реалізація персуазивного впливу в газетній комунікації передбачає використання мови як основного інструменту переконання. Упливати на читача можна різними способами, завдяки добре продуманій системі лексичних, граматичних, синтаксичних і стилістичних засобів, які гармонійно взаємодіють між собою. Також персуазивність передбачає використання різних стратегій та інструментів комунікації, щоб переконати інших, а саме: логічні аргументи, факти та докази, емоційна апеляція, авторитетні джерела, невербальні семіотичні ресурси, соціальний вплив, риторичні прийоми й тактики.