(untitled) (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філологія», 2024)
У статті проаналізовано компліментарні висловлювання як екзистенцію мовленнєвого етикету в лінгвокраїнознавчому аспекті. Розв’язано завдання статті: 1. Проаналізовано структуру етикетних мікродіалогів, що включають компліменти, які в ідеалі являють собою тричленну ієрархічну модель. 2. Виділено моделі компліментарних висловлювань. 3. Окреслено стереотипність висловлювання, що визначається двома основними характеристиками: стиранням лексичного значення складових і передбачуваністю вживання фраз в стандартних ситуаціях соціальної взаємодії. 4. Визначено характеристики, за допомогою яких можна оцінити компліментарні висловлювання як істинні в денотативному сенсі слова. 5. Описано особливості “позитивної” та “негативної” ввічливості. Зазначено, що позитивна ввічливість спрямована на створення позитивного образу адресата. Негативна ввічливість покликана дотримуватися його права на життєвий простір і самостійність, тобто, мається на увазі невтручання в сферу його особистісно значущого простору. В статті доведено, що комплімент є скриптом мовленнєвого етикету, але існує певний ризик в тім, що адресант, який виголошує комплімент, може бути неправильно зрозумілим адресатом. Щирий комплімент може бути інтерпретований як лестощі, тим більше у світлі того факту, що фактично лестощі максимальною мірою наближені до компліменту. Маркувати компліменти досить незручно, адже ця справа може здатися занадто складною, нещирою, іронізуючою або може бути сприйнята як відверті лестощі, підлабузництво, запобігливість, спроба втертися в довіру чи здобути визнання. Робити комплімент слід обережно, з урахуванням рольового статусу адресата, його індивідуально-психологічних особливостей, характеру взаємостосунків. Відверто завищене перебільшення позитивних якостей може свідчити про те, що адресант належить до того типу людей, які не відчувають недоладності і недоречності своїх висловлювань, або свідчить щодо наявності прихованих корисливих цілей. Відповідно до правил мовленнєвого етикету адекватним і доцільним вважається “підняти” образ співрозмовника, зробивши йому комплімент. Етикетизація є проявом зацікавленості в співрозмовнику, визнанням його переваг і поблажливістю до недоліків. В наступних наших публікаціях вважаємо за доцільне проаналізувати соціолінгвістичний аспект проголошення компліментарних висловлювань.