(untitled) (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філологія», 2024)
У монографії Антоніни Тимченко, присвяченій вивченню творчості українського поета Володимира Свідзінського, використано термін «дистантний цикл» на позначення споріднених текстів, фізично розділених у збірці чи збірках, або навіть написаних через великий проміжок часу. У нашій статті продовжуємо розгляд цього питання, звертаючи увагу на незвичайні риси трьох поезій В. Свідзінського 1930-х років. Перші два вірші об’єднані метричними особливостями, що дає підстави прочитувати обидва тексти разом, хоча їхні теми, на перший погляд, не пов’язані. Ці поезії можна вважати одним із дистантних циклів митця (за А. Тимченко), якщо їх розглядати поряд із лірикою, написаною кількома роками пізніше: пізніша лірика зовні не має нічого спільного з першими двома віршами, навіть метрично, але, як і вони, запрошує читача до творчого процесу. У нашій студії звертаємо увагу на можливість включення читача у творчий процес постання лірики В. Свідзінського – не лише абстрактно, але й у цілком практичний і видимий спосіб. Хоча дослідження починається зі спостережень, очевидно, суто технічного характеру, далі виявляємо, що ці технічні питання є важливою частиною творчого процесу В. Свідзінського та його стосунків із читачем. Отже, наша студія сприяє широкому розумінню літературної спадщини митця: його технічних прийомів і можливостей та очікування від майбутніх читачів.