(untitled) (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філологія», 2024)
У статті досліджено функціонування фразеологічних одиниць в межах юридичного дискурсу. Підкреслено, що юридична фразеологія акумулює соціальний досвід, який відображає національну специфіку, є словесним вираженням думок, емоційних оцінок, здатна нести прагматичну інформацію, пов’язану зі спілкуванням. Визначено характерні особливості фразеологічних одиниць: єдність змісту і форми, відтворюваність, стабільний лексичний склад, граматична сталість, незмінність порядку складових елементів, поширеність серед мовців. Проаналізовано генетичну класифікацію юридичних фразеологічних одиниць. Установлено, що професійна діяльність юриста передбачає використання фразеологічних одиниць різних типів, що обумовлено усною та писемною сферами комунікації. У межах юридичного дискурсу в професійній комунікації правника виокремлено основні фразеологічні одиниці, які мають комунікативно-прагматичний потенціал: мовні штампи, правові афоризми, фразеологія з грецької та римської міфології та розмовно-побутові фразеологізми. Відзначено, що мовні штампи переважають в писемному мовленні юриста й забезпечують нормативність та уніфікованість юридичних текстів. В усній юридичній комунікації значне й особливе місце посідають правові афоризми та фразеологізми з грецької та римської міфології, які допомагають вирішувати основні моральні проблеми, знайти обґрунтування вчинків і мотивів. Підкреслено, що використання фразеологічних одиниць в судочинстві допомагає посилити позиції сторін судового процесу, зацікавити й переконати в правильності суджень, адже юридична фразеологія акумулює в собі правовий досвід і моральну мудрість багатьох поколінь різних народів. Зроблено висновок, що юридичні фразеологізми в юриспруденції виконують функцію тлумачення норм права, мають комунікативно-прагматичний потенціал, невіддільні від моралі і сприяють розкриттю принципів законності, гуманізму та правових свобод.