(untitled) (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філологія», 2025)
У глобалізованому світі ефективне спілкування є важливим для уникнення непорозумінь та конфліктів У статті досліджено функціональні особливості акту вибачення в українському мовленні. Проаналізовано висловлювання вибачення як експресивний мовленнєвий акт, що спрямований на відновлення соціальної гармонії між комунікантами після порушення певних норм чи заподіяння шкоди. У роботі розглядаються основні компоненти акту вибачення, зокрема ілокутивна сила, перлокутивний ефект та використання мовних засобів для вираження вибачення. Особливу увагу приділено лексико-граматичним конструкціям, які використовуються для реалізації вибачення в українській мові: пробачте, вибач, перепрошую, даруйте, а також їхні варіанти: хочу перепросити, прийміть вибачення, проаналізовано їхню прагматичну функцію в різних комунікативних ситуаціях. Досліджено вплив соціальних та культурних факторів на вибір стратегій вибачення з огляду на важливість контексту та міжособистісних відносин між учасниками комунікації. В українській культурі вибачення має значну символічну вагу, відображаючи не лише етичні норми, а й будучи невід’ємною частиною традиційних родинних та соціальних обрядів, спрямованих на підтримку взаємоповаги та єдності. Стаття базується на аналізі автентичних мовних матеріалів, що дозволяє зробити висновки про типові моделі поведінки українських мовців у ситуаціях, що вимагають вибачення. Результати дослідження сприятимуть глибшому розумінню механізмів функціонування мовленнєвого акту вибачення в українській мові, спонукаючи до покращення ефективності комунікативних навичок, та можуть бути корисними для подальших досліджень у галузі прагматики, соціолінгвістики та міжкультурної комунікації.