(untitled) (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філологія», 2018)
Актуальним питанням в сучасній жіночій поезії є суб’єктивне дослідження природи жінки, яка розглядається через співвідношення з представниками чоловічої статі. Головною особливістю прояву і позначення жіночого початку є фемінінність. Поняття «жіноча суб’єктивність» торкається питань не тільки психологічних характеристик особистості, але робить акцент на фізіологічні властивості жінки. Сучасні білоруські поетеси (О. Гапієва, А. Гінько, В. Кустова, Т. Сівець, О. Спринчан) в ліричних текстах презентують різноманітні підходи до виявлення світовідчуття жінки, характеру ліричних переживань, певних художніх образів, типів, конструктів «жіночого». На рівні інтерпретації культурних стереотипів, що розглядаються у сучасних поетичних текстах авторів-жінок, визначення художніх особливостей реалізації жіночої суб’єктивності є актуальним, що і пояснює новизну роботи. Ключові слова: жіноча поезія, жіноча суб’єктивність, тілесність, жіноча свідомість, інтуїція, феномен бажання, любовний дискурс, намодіческая суб’єктивність, інтерсуб’ектівний тип жіночого бажання.