(untitled) (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філологія», 2018)
Лексичні помилки, що називаються нами орфонімічними, є випадками неправильного вживання слів і словосполучень, внаслідок чого вони не виконують на потрібному рівні своєї номінативної функції, що відбувається внаслідок збоїв у механізмі мовлення щодо вибору слова і встановлення його сполучуваності з іншими словами. Учень змішує слова, близькі за формою або за значенням: синоніми, пароніми, асоціативно близькі слова, різні значення багатозначного слова, іноді навіть антоніми. Усе це результат незнання слова для позначення реалії. А тому основний шлях подолання цих помилок – спеціальна культурно-мовленнєва (орфонімічна) робота над значенням слова. Робота щодо запобігання таким помилкам, в основі яких змішування близьких за значенням або за формою слів, повинна будуватися з урахуванням принципу диференціації суміжних явищ мови. Здатність до диференціації, зіставлення, розчленування мовних і мовленнєвих явищ є необхідною умовою культурного мовлення. Здатність до диференціації схожих за формою або значенням слів надзвичайно важлива для подолання орфонімічних помилок, причина яких полягає в недосконалості механізму породження мовлення (механізму лексичного вибору і граматичного зв’язування) і в наслідку – у змішуванні схожих лексичних одиниць у мовленні.