(untitled) (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філологія», 2019)
У статті досліджено мовну об’єктивацію кольористичного етнокультурного коду в поетичних текстах І. Калинця. Простежено форми вербалізації білого, зеленого, золотого, синього, червоного та чорного кольорів, описано їх етнокультурну семантику. З’ясовано, що кольоративи у складі тропів осі псевдототожності у досліджуваних текстах характеризуються яскравим аксіологічним забарвленням, є полісемантичними й амбівалентними, часто апелюють до ментальної та емоційної сфер, частіше маркуючи сакральні ситуації любові, смерті, полісвітів (казковий, «чужий простір»). У структурі тропа кольоратив є дескриптором осмислюваного поняття, при цьому семантика кольору контамінується з етнокультурним значенням або нівелюється.