(untitled) (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філологія», 2020)
Статтю присвячено розгляду темпоральних конструкцій з часовим відношенням із родовим та орудним відмінками без прийменника в ролі морфологічних варіантів темпоральних синтаксем у художньому мовленні М. Миценка. Дана робота продовжує ряд публікацій про художню прозу письменника, зокрема часові словоформи та предикативні структури із значенням дії в часі, які матеріалізують потужну систему контрастів. Виокремлено як форми вираження часового значення, так і групи залежних іменних, прислівникових компонентів формально-синтаксичної структури конструкцій. З’ясовано, що продуктивність і частотність вживання структур з родовим у функції часу неозначеної тривалості досить обмежена, оскільки паралельно з ним майже за тих же умов вільно вживається й З.в. Орудний часу проявляє сильну тенденцію до адвербіалізації.