ЛЕКСИКО-СЕМАНТИЧНІ НОВАЦІЇ УКРАЇНСЬКОЇ МОВИ В УМОВАХ СУЧАСНОЇ ВІЙНИ (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філологія», 2023)
Стаття присвячена дослідженню механізмів вторинної номінації квалітативно категоріальної парадигми через призму когніції, вибору лінгвістичних інструментів зокрема та вплив мовної особистості загалом. Розглядаються питання двобічності взаємозв’язку і взаємовпливу культури та мови етносу, формування концептуальної та мовної картин світосприйняття.У статті проаналізовано особливості утворення лексичних інновацій в сучасній українській мові на позначення різних доменів концепту «війна», простежено лексико-семантичні зсуви внаслідок впливу осуду воєнної агресії та критики політичних і воєнних злочинів з боку країни-агресорки. Наукова розвідка містить елементи аксіології, оскільки лінгвістичний аналіз лексичних новотворів уможливлює з’ясувати механізми вербалізації мовної свідомості, які імпульсовані екстралінгвальними чинниками та реалізовані з яскравою зміною конотації (іноді від нульової) до посилено пейоративної.У статті акцентується, що пришвидшений темп появи лексичних новацій продиктований емоційним станом носіїв мови, тому ментальне підґрунтя номінації не обмежується законами і позамовними причинами розвитку мови, є категорією не лише етнолінгвістики, а й психолінгвістики та соціолінгвістики, бо формується через призму когніції окремого носія і усього соціуму.Виділено й проаналізовано групи новотворів на позначення таких лексичних полів: „країна”, „військові”, „мобілізований”, „політичний діяч”, „пропагандист”, „зброя”, „ставлення до війни”.Доведено очевидність динаміки статусу і функцій лексичних інновацій української мови в умовах сучасної російсько-української війни, визначено підґрунтя їх виникнення, окреслено норму і практику уживання новотворів, шляхи їх виникнення.