АНТРОПОЦЕНТРИЧНІ КОМБІНАТОРНО-СЕМАНТИЧНІ РЕПРЕЗЕНТАЦІЇ (НА МАТЕРІАЛІ ДАВНЬОШОТЛАНДСЬКИХ ПЕРШОДЖЕРЕЛ) (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філологія», 2026)
Важливим аспектом соціального картування є опис особистості. Найусталенішими характеристиками прийнято вважати найдавніші, та, як відомо з досліджень Ципфа, найчастотніші словосполучення. Електронний ресурс словника давньошотландської мови DOST містить цитати з літературних першоджерел, що ілюструють досліджуване значення. Найдавніші з таких цитат називають діахронними текстовими прототипами. Для оцінювання давньошотландської лексики використовується диференціал Осгуда з міжкультурними універсаліями Strong, Weak, Good, Bad, Active, Passive, що подають всі присутні у мові синоніми за період 1200-1700 рр. з обчисленими ваговими коефіцієнтами, які трактуємо як функції приналежності відповідним концептам потенціалу, сили та активності. Вербалізатори універсалій узгоджуються у зазначених діахронних текстових прототипах з іменниками та займенниками, що дозволяє при здійсненні вибору скласти логічні вирази для досліджуваного об’єкту, слідуючи нечіткій техніці обчислення словами. Набір таких ментальних образів чи комбінаторно-семантичних репрезентацій антропоцентричного спрямування вкладає тезаурус мовленнєвої особистості давнього шотландця. Таким чином сконструйовано ментальні портрети для he «він», kid «дитина», man «чоловік», men «чоловіки», freke «сміливець», renk «воїн», woman «жінка», king «король», prince «принц», lord «лорд», nobleman «аристократ», horsman «вершник», child «дитина», boy «хлопець», son «син», las «дівчинка», person «особа», body «тіло», statur «постать», voice «голос», apperance «зовнішність», stuf «гурт», folk «люди», Ȝow «ти, ви». Диференціал виказує коливання на шкалах потенціалу Strong-Weak та оцінювання Good-Bad й стабільну перевагу позитивних оцінок активності на шкалі Active-Passive. Виявлено нечутливість давньошотландських концептів до синонімів з латеральними значеннями, неологізмів, стилістичних синонімів, тобто їхню низьку прототипність на шкалах універсалій та тенденцію шкал до нейтральних новонадходжень наприкінці досліджуваного відтинку словотворення.