ТЕКСТОВІ ЗНАКИ ВІДНОСНО АВТОРСЬКОГО СМИСЛУ ОДНОГО ІЗ БРИТАНСЬКИХ ТЕКСТІВ (ОПОВІДАННЯ Г.В. МОРТОНА «ЖІНКИ ТА ЧАЙ / WOMEN AND TEA») (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філологія», 2018)
Текст як комунікативний продукт-носій індивідуальної семантики творця розглядається у трирівневому семіотико-лінгвосмисловому аналізі. Наразі наголошено на «текстових знаках» вибраного оповідання, які складаються у парадигму поступового звуження та уточнення стосовно цілісної текстової семантики. Їхня почергова конкретизуюча роль стисло домальовується даними із послідуючої публікації для повноти смислової картини. Серед них – повний склад дієслівних форм як провідних для се- мантики англомовного тексту. Досягнута панорама свідчить про випадок незвичайного масованого контрасту «звичності та сталості» особових простих теперішніх форм та «хронікальної точності» особових простих минулих форм, що разом із іншими дієслівними можливостями гармоніюють, підкреслюючи досягнуті результати щодо «вібрування» характерних для оповідання текстових знаків.