БЕЗОБРАЗНІ ФРАЗЕОЛОГІЧНІ ОДИНИЦІ У ТВОРАХ Ф. КАФКИ ТА СПЕЦИФІКА ЇХ ВІДТВОРЕННЯ УКРАЇНСЬКОЮ МОВОЮ (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філологія», 2020)
У мовознавчих дослідженнях останніх десятиліть помітними виявилися тенденції до наукового осмислення, аналізу й опису різнорівневих лінгвістичних фактів у проекції на мовну особистість їх творця й адресата, що сприяє подальшій продуктивності нових підходів у вивченні мови. У форматі сучасних лінгвістичних пошуків та суспільних зацікавлень утверджується такий напрямок дослідження мови, як фразеологічна семантика, що вивчає специфіку людського спілкування, зокрема й в умовах художнього твору, у контексті таких базових понять, як мовець, адресат, особливість кодування різних аспектів навколишньої дійсності. Такі дослідження конкретизують і поглиблюють загальні теоретичні положення фразеологічної семантики; обґрунтовують й аргументують вибір письменником образних засобів для створення потрібної контекстної ситуації (гумористичної), художнього ефекту (комічного), образів персонажів. Матеріали й висновки роботи можна використати в курсах лексикології, фразеології, стилістики німецької та української мови, культурології, а також у процесі вивчення німецької мови, а також у процесі укладання фразеологічних словників.