(untitled) (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філософія», 2026)
У статті здійснено комплексний аналіз біоетичної проблематики у соціальному вченні християнських церков України в умовах сучасних суспільних трансформацій. Біоетика розглядається як міждисциплінарна сфера, що формується на перетині права, медицини, біології, етики та релігійного світогляду. Особливу увагу приділено впливу історико-культурних традицій, релігійних переконань і моделі державно-церковних відносин на формування біоетичних підходів в українському суспільстві. У дослідженні висвітлено особливості соціального вчення католицьких, православних і протестантських церков України щодо проблем абортів, евтаназії, трансплантації органів, репродуктивних технологій, генної інженерії та захисту людської гідності. Встановлено, що попри конфесійні відмінності, християнські церкви України дотримуються спільної позиції щодо святості людського життя від моменту зачаття до природної смерті та наголошують на неприпустимості дегуманізації людини внаслідок безконтрольного розвитку біомедичних технологій. Окрему увагу приділено діяльності Всеукраїнської Ради Церков і релігійних організацій у формуванні суспільної позиції щодо біоетичних викликів, а також трансформації соціального служіння церков в умовах повномасштабної війни. Досліджено розвиток військового, медичного та соціального капеланства як важливого елементу сучасної християнської соціальної практики. Зроблено висновок, що соціальне вчення християнських церков України перебуває у процесі динамічного розвитку, поєднуючи традиційні богословські засади із відповіддю на сучасні біоетичні виклики та потреби українського суспільства.